Takový jako už slunovratový :-)
![](https://1840239dac.clvaw-cdnwnd.com/5c2e06acaccc3e65282b23db6d4564c8/200051697-a9f93a9f94/402405850_193802723777446_1230986114806999925_n.jpeg?ph=1840239dac)
Neděle. Už druhá. Včera byla první. Dnes si užívám druhou. Pod vlivem volného pátečku. Petroušek stále v práci. :-) Jsme pozvaní na oběd. K Lindě. Vařit NEMUSÍM.
https://www.rajce.idnes.cz/irenkah/album/2023-11-19-rano
Obstarávám kočky, kamna. Poslouchám na Svobodném vysílači pořad z 23.6. Tak dlouho čekal na poslech na otevřené stránce. Ing. Ruda Vávra – otevřená hlava. Hovoří na ANS u dr. Vítové.
Něco z pořadu, co je třeba si uvědomit a zapamatovat:
Rodím se jako živý člověk – mám výpis jako živý člověk, ale nemám tam ještě rodné č. ani občanství. Až na matrice na žádost rodičů dostanu občanství a r. č. Rodím se jako živý člověk!!
Blackův právní systém 1. vydání z roku 1891. Černé právo – definice občana. Postaveno na právní fikci. Jak nás zotročit. (My jsme se oživili, jsme majiteli své právní fikce.)
Když se nám lhalo, korporace nás oklamaly, mohu odstoupit od jakékoli smlouvy - v korporátním zákonu, v korporátní rovině i v Československu. Pokud si koupím auto bez motoru, neřekli mi to, vracím ho. Kdybych to věděla, nekoupila bych si ho. Oklamali mě.
Přirozená práva nepatří státu a nikdy nepatřila!! Je třeba si to uvědomit a vrátit se do přirozenosti. To je naše cesta. Záleží na lidech, jestli si je vezmou. Rodíme se jako živý člověk, bez čísla, bez občanství!!
Řada stále platných zákonů v rámci Československa!
Článek 42 v Listině – pokud Listina používá pojmu občan, rozumí se tím státní občan České a Slovenské Federativní Republiky. Stále platný zákon Ústavní zákon č.1/1993, článek 3, je součástí územní veřejnoprávní korporace – ta listina.
Stále platný zákon 194 /1949 par. 6, odst. 1 – Státní občanství pozbývá ten, kdo je propuštěn ze státního svazku na vlastní žádost. Státní občanství zaniká dnem doručení listiny o propuštění. Pokud jsem se nevyvázal na vlastní žádost, mám stále občanství československé, příslušnost československou, národnost českou.
Pak zák. 186/2013 – je nulitní, posloupnost de iure, co bylo dřív de iure, má větší váhu. Pokud jsem se na vlastní žádost nevyvázala ze státního občanství, mám stále československou příslušnost a národnost českou. (Nebo slovenskou.)
Stále platný Ústavní zákon č. 23/1991 Sb., par. 41 Státní občan z každé z obou republik je zároveň státním občanem České a Slovenské Federativní Republiky.
Stále platí Ústavní zákon 101/1990 Sb., čl. 1. Změnil se název Československé federativní republiky na Česká a Slovenská republika . Tomu předcházel zákon 81 z roku 1990. Je to stále platný ústavní zákon. Nevědomost je kořen zla. Je potřeba vzdělávat lidi a vzdělávat se.
Ústava je základ státu. Všechny vyhlášky, zákony mají být v souladu s Ústavou. Ústava jen definuje přirozená práva, na nichž jsme se jako lidé shodli. Stát by měl být v souladu s naším rodem, s naší přirozenou podstatou.
Každý má nárok na nezávislý soud. A ten soud se nám musí ztotožnit. Česká republika je korporace. Dle obchodního práva. Jdeme-li k soudu, je to dvoustranná dohoda. Když kupuji auto, musím vědět, kdo je ten druhý. Když jdeš k soudu, nejdeš pro spravedlnost, ale jdeš pro rozsudek. Soudci nemají rádi se ztotožňovat. Došlo k zneužití soudu s mocí výkonnou.
Pokračování zítra.
https://www.rajce.idnes.cz/irenkah/album/2023-11-19-staci-rici-ne/1617614295
Vždycky lidem říkám, že život si tvoří sami. Nesou ho ve svých rukou. A v celém vesmíru platí NE! Tenhle obrázek mě překvapil, potěšil. Muž měl sílu říci ne válečnému stroji. Jeho život ho stál půl roku ve vězení za odmítnutí služby. Uchoval si čest, mravnost i život.
https://www.rajce.idnes.cz/irenkah/album/2023-11-19-helena-zmatlikova
Á, dnes má sté výročí od narození skvělá malířka pro děti. Její obrázky s charakteristickýma velkýma očima. Honzíkova cesta z dětství nejznámější…
HELENA ZMATLÍKOVÁ (19.11.1923 – 4.4.2005)
Před 100 lety, 19. listopadu 1923, se v Praze narodila budoucí česká malířka, filmová výtvarnice a ilustrátorka Helena Zmatlíková, rozená Wehrbergerová. Za svůj život ilustrovala téměř 300 zejména dětských knížek, například Honzíkovu cestu, Děti z Bullerbynu, Malého prince nebo Pinocchiova dobrodružství. Za svou tvorbu získala řadu cen doma i v zahraničí, knihy s jejími ilustracemi byly překládány do mnoha jazyků a úspěch tak slavila u dětí i dospělých téměř po celém světě.
-------
Některé z knih s ilustracemi Heleny Zmatlíkové si můžete připomenout po přihlášení v Národní digitální knihovně: https://bit.ly/helena_zmatlikova
Půl druhé. Ty bláho!! Já včera v tak krásném čase zapomněla jet do Kuksu na trhy. Pohled na FB – ano, tento a příští víkend. Tak šup, dělej. Namalovat. Petroušek je tu.
- Peťuš, já zapomněla jet do Kuksu. Tak aspoň na hodinku. Za chvíli končí. Za týden jsem v Brně…
- Ale lije. Já počkám v autě.
- Neva.
https://www.rajce.idnes.cz/irenkah/album/2023-11-19-kukske-vanocni-trhy
Jedeme. Chtěla jsem jen proletět. To nelze. Stánkaři si mě pamatují. Pán s českým vlčákem. Kovář. Chválím mu jeho řemeslo. Potěšen. Mám od kovářů kliku, krumpáč…
Chci koupit tři domečky jako přílohu k dárku. Paní prodavačka má malou pomocnici do čtvrté třídy.
- Mám tři po dvaceti.
- Máte čtyři.
Divím se. Pozoruji, jak to myslí.
- Mám tři.
Vzala červený domeček a rozlepila ho. Aha. Už to vidím. Ještě přihazuji jeden maličkatý a ještě hvězdičku. Holčička mi na dvoutisícikorunu nádherně dopočítává.
- Kde ses to naučila? Doma nebo ve škole?
- Tady. Na trzích.
Praxe dělá mistra.
Tady od té paní mám skleněné korálky na růžové mašličce, a náramek s takovým tím zatahovacím hmatem. Trikem. Grifem. Kupuji aspoň srdíčko na pentličce a skleněné kolečko na šátek.
Paní Frantová z Mokrého. Mám od ní dvoje korále, náušnice. Na rohu u mostu přes Labe tradičně zelené renesanční sklo. Od nich má hodně nakoupeno Linda.
Na druhou stranu – tam jsou stánky s jídlem. To mě nezajímá. Za mostem na malém prostranstvíčku bláto na koberci. Dokonce nějaká asi šestnáctiletá slečna sebou řízla s otázkou:
- A co teď?
Groteskní situace. vyválela se tam hezky. Ireno, dávej si pozor, ať se taky nemusíš ptát.
Zas tu jsou prodejci, které znám, něco od nich mám. Tady si kupuji medovinku.
U téhle paní jsem si koupila takové ty nádherné červené květy na krk. Tak aspoň květ na kabát, do vlasů... Prý už asi nepřijede. To budu smutná.
Srdce mi plesá nad šikovností. Nad zručností! Tohle chtěli přervat. Nepřervali.
https://www.rajce.idnes.cz/irenkah/album/2023-11-19-v-lipuvce-meli-hody
O víkendu jsem zahlédla vnučky své Herbalife kolegyně z Lipůvky. Měli hody. Holčička v nádherném moravském kroji. Starka. Zvou po staveních na hody. Tradice výšivek, krojů, zvyků… Loni jsem měla štěstí, že jsem se ve vedlejší vesnici u nich podívala na nazdobenou hodovní náves… Tam a snad ani tady to z nás nevymlátí. Ani na Moravě ani v Čechách. Nedáme se. Tyhle jejich stoleté plány na vyhubení, na zotročení, na deindustrializaci, ne. To nejde. Tady u nás máme skvělé bytosti. Slovany nevybijou. A hlavně, čemu dáváš pozornost, vždyť to znáte. Naši lidi jsou po většině stále veselí, umějí se radovat. Hlavně naše děti chránit před experimenty.
Klouboučnice z Plzně.
- Vy máte dnes jinou čepici.
- Ale ty vaše klouboučky a čepičky s červenými růžemi a puntíky nosím velice ráda. Italové už začali zas vyrábět přízi?
- Ne, zrušili.
Paní s oleji. Na Kohoutově jsem si od ní koupila tři láhvičky, čtvrtou mi dala nádavkem.
- Zase si koupím, ale až na jaře. Máte kvalitní.
- Jsem ráda, že jste s mými oleji spokojená.
Klušu k autu. Tolik stánkařů si mě pamatuje. S každým bych prohodila slovo. Ne. Už jsem tu víc jak hodinu.
https://www.rajce.idnes.cz/irenkah/album/2023-11-19-a-ted-do-hor-na-pozdni-obed
A teď vzhůru na pozdní oběd do hor k Lindě. Stůl prostřen. Lindin Petr nás vítá:
- Aha, já už vím, když vás pozveme na třetí, máme počítat na půl pátou.
No vida, jak prozřel. :-) Vařil on. Skvěle. On nejen umí stavět, tvořit, nejen má estetické cítění, inteligenci, nejen je hodný, pracovitý, pilný, on umí vařit! Připravil bramborové placičky se sýrem, klobáskou… Měl za úkol zpracovat z lednice to, to a to. Úkol splnil. Má invenci.
- Lepší by to bylo z pánve, ale to bych nacákal. Lindička by se zlobila. Tak je to z trouby.
- A výborné! Aspoň to je zdravější.
- Mami, dáš si víno?
- Dám.
- Bílé, viď? Může být s bublinkami?
- Ne.
- Prosecco?
- Ne.
- Tak já už mám jen slámové. Z roku 2021.
- Miluji. Pro mou hubu škoda, ale mám ho moc ráda. Nalej.
Nalévá slámové. Chardonnay. Sluníčko si v něm ustlalo. Cítím medovou chuť. Příjemné. U stolu legrace. Mají nová kamna. Konečně od jara hoří. Chlapi jdou po obědě kontrolovat ventily u radiátorů. Soudruzi z Ukrajiny nějak přehodili strany, mamlasové. Od Péti vím, že (pravá ruka na levou stranu hrudi):
- Teplá je nalevo, studená napravo.
Ukrajinci to pravděpodobně prohodili. Radiátory hřejí a nehřejí. Teplo z kamen se žene do prvního patra a ještě do druhé půli domu. No! Bude to chtít silnější čerpadlo.
Přivezla jsem konývku a ubrousky, které Linda koupila a poslal ke mně. Lepidla, barvy. Budeme zdobit pro paní majitelku Le-Co dárek. Realizuji se. Jsem nešikovná.
- Mami, ty seš šikovná!
- Hele, moc nahlas to neříkej, ať si toho někdo nevšimne. Já to celý život hraju jinak.
Nojo, jak mě naprogramovali, tak jsem jim sloužila. Všechno rozbiju. Ale když já se snažím, věřte, taky něco umím. Jsem tvořivá. Sice nemehlo, ale tvořivé. Tvořivý neumětel.
Kitty se snesla z výšin. Jsem tak moc šťastná, že už netrpí u nás. Prskala na Zrzečku, na Mourka i na mě. Zrzka ani Mourek jí nevěnovali pozornost. Prskala a neměla proč. Přitom měla privilegium. Směla chodit do ložnice na okno. To ještě z dob Micky. Se Žofinkou by se asi utkaly.
Topení zkontrolováno. Jedeme. Na cestu dostáváme výslužku. Zítra mám k obědu placičky s omáčkou. Plnou tašku kvalitních mas. Celý rok nejím maso. Příležitostně – ano.
https://www.rajce.idnes.cz/irenkah/album/2023-11-19-mile-privitani-vedela-proc
Bude půlnoc. Hotovo. Sedám k počítači. Umyto a uklizeno. Svačinka pro Petrouška na ráno v krabičce. Čajík s sebou v termosce hotov. Zítra má volno. To on motýl během dne přiletí. :-) Žofie se ke mně má. Póóótvora. Takovou zběsilou drzou nezkrotnou kočku jsme ještě neměli. A já říkala Petrouškovi před odjezdem:
- Peťuš, vezmeme Žofii von králíkárnen a reklamujeme ji.
- Ta by brečela. Ona tě tak miluje.
Jo miluje. Jak mě vítala. Dělala, jak je šťastná, ale na očích jsem viděla, že něco vyvedla. Ježkovy voči. Já budu muset vytahovat roletky. Na okně krmítko. Ptáci zobkají, to tu kočičí lovkyni pěkně štve. Využila příležitosti. Nikdo ji nereguloval. Tak si hezky pohrála s ptáčky za sklem. Sejmula mi moje květináče… Tolik práce s úklidem. Hlína se chtěla zadírat do štěrbiny nad parapetem. Zabít tu malou šelmu je málo. Přišla se lísat. Ale hned mi bere klacík od zátopu u kamen. Honí si ho domem. Zastavuje u tašky s masy. Strká hlavu dovnitř. Zkrotím ji někdy? Co asi říkal Mourek, když tu v naší nepřítomnosti řádila?
- Hele, nech toho. Slyšíš? Slez dolů. Jéžiši, tys´ shodila květináč. Jé, ještě jeden. Tak já padám. No s tím já nechci nic mít. Žofko, počkej, až přijedou páníčci! Dostaneš naklepáno. Jéžiši, tohle nechci vidět, jak to dopadne. A ne že to na mě hodíš. Já jsme hodný. Hodný kocourek. Co nikdy nic nevyvede. Jen žeru, co mi přijde takhle podůle pod nos. Ale na okno? No počkej!
No, dočkal se.
https://www.youtube.com/watch?v=I2HfmbLZMV8
Takhle jsem se radovala teď, pár minut před půlnocí. Mám hezké věcičky. Pro radost.
U mytí, u zatápění jsem poslouchala říjnové Posly budoucnosti. O iluminátech, o svobodných zednářích, o satanistech, Paikovi, Bafometovi, bankéřských rodech, symbolech satanistů na každé historické stavbě, na každém kroku, při každém otevření počítače.
https://www.rajce.idnes.cz/irenkah/album/2023-11-19-jasne
Provázanost - jen slepí, hluší, blbí ještě spí. To není možné, aby netušili - jedna měna, jedna vláda, jedna armáda, jedna policie, jedno náboženští, fašistické metody - cesta k NWO. Zahnat otroky na pole, deindustrializace... Calerigiho plán pro Evropu - zrušení států, promíchání obyvatelstva s migranty, likvidace národů, bílí muži zlikvidování ve válkách, snížení IQ na 90 - vykonávat práci, ale nejsou schopni odporu... Světlehnědá rasa... Nevidíte letáky Lidlu a dalších? Bílá samice?
Gorbačov, Stalin, herci z Hollywoodu, zpěváci, Antony Hopkins, Cruis, Sinatra, Angelina Joli, satanistů mraky, dětské krvavé oběti, má oblíbená Kilie Minague - zaprodané duše... Chjo! Google, Microsoft... Vše propojeno... Bafomet - plus jeho dětské oběti... Vedoucí iluminátů založil italskou mafii...
Kdo chce, vidí. Kdo nechce, spí.
Já vidím, ale teď - teď už jdu spát! Jsem si to tady v hotelu Země dnes užila.
Dobrou noc!
P. S. Z FB
Amor y Rescate Canino https://www.rajce.idnes.cz/irenkah/album/2023-11-19-jsem-tvuj-pes
BÁSEŇ OD PSA
Já jsem ten, kdo na tebe vždycky čeká.
Vaše auto má speciální zvuk, který jsem si otiskl na smysly, poznám ho v tisíci.
Tvé kroky mají kouzelný zvonek.
Tvůj hlas je hudba pro mé uši.
Když vidím tvou radost, dělá mě to šťastným!.
Tvoje vůně je nejlepší.
Tvá přítomnost hýbe mými smysly.
Vzbudí mě tvoje probouzení
Přemýšlím o tom, že spíš a pro mě jsi můj Bůh, jsem šťastná, když sleduju tvůj spaní.
Tvůj pohled je paprsek světla.
Tvé ruce na mě, drží lehkost míru a vznešenou ukázku nekonečné lásky.
Když odcházíš, cítím ve svém srdci obrovské prázdno.
Pořád na tebe čekám znovu a znovu.
Já jsem ten, kdo na tebe bude čekat celý život dnes, zítra a navždy:
Jsem tvůj pes.